Když [A]pršelo, jen [E]se lilo, a [E7]tele doma [A]nebylo,
jel[E7]a A[A7]nička na ko[D]le hl[D#dim]edati [A]tele [E7]na po[A]le.

Na poli tele nebylo a pršelo, jen se lilo,
na poli byl jen Pepíček, on jí nabídl deštníček.

A za ruce se držíce došli spolu do vesnice,
slunce už zase svítilo, nepršelo a nelilo.

Andulko, mé dítě, vy se mi tuze líbíte,
spatřila malou rybičku, jak polykala vodičku.

A od té doby kdekdo ví, že život není růžový,
že za pecí je tepleji než ve švestkové aleji.
<Picture:Vesnicka romance.png>