<Note1:J. Stelibský / J. Mottl, J. Melíšek Vlak na Dobříš Ríšánek>
<Label:tempo 183> Takt: 3---@@---4				 

[D]Bože, jak to letí, v šestnáctým století [A7]byl na světě [D]ráj
Jezdili na koni, říkali si: Oni, [A7]když maj, tak si [D]daj![D7] 
[G]Nikdo se nermoutil, [D]nekrad a neloudil, [D#is]každej byl na světě [A7]rád.[F+] 
[D]Lidi si přávali, lidi si dávali [A7]na trumpety [D]hrát. 

Chtěl [G]bych se vrátit zpět, aspoň o třista [D]let, 
tenkrát to bejvalo krásný, tenkrát byl jinačí [G]svět.  
Na lokte měřili, srdce si svěři[D]li,
tenkrát si lidi jen plácli a pak si věři[G]li. 

Kdo neměl protekci v rytířský konfekci žil zasmušile. 
Nebyly plátěný, byly jen drátěný beze švů košile. 
Bylo to fakticky veskrze praktický, když bylo všechno z plechu. 
Jakpak je rytíři, když ve svým krunýři má chytat blechu? 

Chtěl bych se vrátit zpět?....

Mladému rytíři když začne růst chmýří, dělá neplechu. 
K vánocům od táty dostane na šaty tři metry plechu. 
Dá si ho zválcovat, v brnění zpracovat, pak si v něm chladí nervy. 
Když se chce vymočit, tak na to musí mít klíč na konzervy.  

Chtěl bych se vrátit zpět?....
