lidová / Text: František Kovářík 1922
1.Když Jeník v neděli jde s Márinkou si zatancovat,
tu řekne jí: Tam rozšoupnem to, že tě mám tak rád.
A vprostřed sálu, když si zadupe, vzkřikne: Pěkně hrát!
Teď tančím se svou Marijánkou, tu píseň, co mám rád.

Ref:Když jsem se rozšoup, tak se zas zklížím,
mé milé přece tím neublížím.
Když jsem se rozšoup, tak se zas zklížím,
přece tím mé milé neublížím.

2.Jak Jeník má už v hlavě skleničku, točí se s ním svět,
tu tiskne k sobě Márinku, dívku jako květ.
A zpívá, jak se pěkně rozšoup, když to s ní tak bral,
a tenhle pěkný valčík jemu k tomu hrál.

Ref:Když jsem se…

3.Pak k ránu, když jde od muziky s ní láskou roztoužen,
tu vrhne se do náručí, pivem přemožen.
A že tají, že oheň v srdci má rozšoupnutej moc,
že uklidnit se musí s ní, dokud je tmavá noc.

Ref:Když jsem se…