
[D]Točí se točí [A]kola ve [D]mlýně.
Točí [D]se točí já [G]jsem v tom ne[D]vinně.
Točí se [A]kola voda vzduchem [D]padá 
já tomu mlejnu uka[A]zuju zá[D]da.

A v tom mlejně žila překrásná dívka 
kterou jsem měl tuze a tuze moc rád,
měla modrý oči a černý vlasy, 
jenom jednu chybu, nechtěla mi dát.

Nechtěla mi dát ani políbení, 
nechtěla mi dáti ani hubičku.
Proto jsem jí musel, proto jsem jí musel, 
proto jsem jí musel utopit v rybníčku.

Když se dcera domů dlouho nevracela, 
její otec mlynář o ní starost měl,
poslal za ní mládka , kouknout se co dělá 
poslal za ní mládka, aby za ní šel.

Když tam mládek přišel, zrovna topila se, 
její ručka bílá o pomoc prosila,
pomoct jí však nemoh, kosa byla ostrá 
jeho mladý čelo správně trefila.

Když se mládek s dcerou dlouho nevraceli, 
přišel se sám mlynář, na dcerušce ptát.
Když kameny mlýnský jeho tělo mlely, 
řekl jsem si hochu, musíš na cestu se dát.

Točí se točí kola ve mlýně. Točí se točí já jsem v tom nevině.
Točí se kola voda vzduchem padá a já tomu mlejnu ukazuju záda.


