Pavel Žák, Černocká
Měl v rame[D]nou víc, než se [A]zdá
a v očích [A7]místa vzdále[D]ná,
jak noční [D7]stín svůj trajler [G]hnal,
[Gmi]na plný [D]plyn [A7]stále dál a [D]dál.

Znal mílé dní a týdny mil,
stokrát s dálkou zápasil,
stokrát měl smrt blíž než cíl,
a přesto jel, znovu vítězil.

Měl v rukou cit a pevný stisk,
musel mít svůj denní risk,
měl prostě rád jako nebe pták
svůj řvoucí šedý náklaďák.

Uměl se smát i vítr zmást,
z očí žár a úsvit krást,
chtěl se hnát a být jen tím,
čím chlap je rád, když je pánem svým.

Snad řek mi víc, než dnes já vám,
když vez mě tmou až bůhví kam,
a možná vím, proč létá pták,
proč muži řídí náklaďák.

Uměl se smát i vítr zmást,
ze rtů dálek úsvit z krást
věčně žít své týdny mil
a v rukou mít lásku svou i cíl.

[G]A v rukou [D]mít [A]lásku svou i [D]cíl.
<Picture:Ohio- Mel v ramenou.png>