| [G] [D]| [G] [D] [G]|
1. Na [G]sobě  hadry, v ruce [C9]hůl a tak se [G]toulám,
 dobrejm dám srdce půl a [C]se špatnejma [G]smlouvám,
na mezi [D7]spávám, než mě zima ráno zvedne
a kdo mě [C7]pozná, odplivne si, hele [G]swagman.

Ref:[G]Bejt swagman, [Gmi6]bejt swagman,
bejt [G]swagman, není jenom tak. 
| G D | G D G |
2. Patří mi celá zem a k ní kus oblohy
a až ve stáří nebudu moct na nohy,
někde si umřu, spousta lidí se tam sběhne
a kdo mě pozná, mávne rukou, byl to swagman.
 
Ref: Bejt swagman, bejt swagman,
bejt swagman, není jenom tak.
 
3. Pak vykopaj mi náhle na tom kopci hrob
hlínou mě zahrnou, odejdou podle stop,
až nebe nad obzorem ránem trochu zbledne,
tu bůh se na mě usměje a řekne swagman.
 
Ref: Bejt swagman, bejt swagman,
bejt swagman, není jenom tak.
