1. Mám [C]naději, že uslyším tvé [F]tiché volá[G7]ní,[Dmi]
 [C]stín už padá na zdi bílé, [F]nic mu nebrá[G]ní,
 já [Dmi]tuším že jsi hezká, jak bý[G]valas' tolikrát[Dmi],
 ó, [C]Ru[F]by, [F/E] [F/D]nechtěj mi lásku [C]brát.

 CHORUS: 
 Já [Dmi7] nevymyslel válku, to jen [C]prstem někdo kýv',
 mě [Dmi] učili jen střílet, jenže [F]druhý střelil [G]dřív,
 a [Dmi]nevím sám: je mi přáno [G]živořit či [Dmi]žít,
 ó, [C]Ru[F]by, [F/E] [F/D]chci nablízku tě [C]mít.

 2. Je zázračné to vědomí, že ještě vůbec bdím.
 že tím, co je muž ženě, nemohu ti být, Ruby, já pochopím,
 je možná hloupost nesmírná, když odvážím si přát,
 ó, Ruby, nechtěj mi lásku brát.

 CHORUS: 
 Proč utápíš se do mlhy, snad nechystáš se jít,
 a nechápu, proč po létech se zase slyším klít,
 jen ruku vztáhnu za tebou, když nemůžu už vstát,
 ó, Ruby, nechtěj mi lásku brát,

 ó, [C]Ru[F]by,[F/E] [F/D]Ruby, jak žil bych [C]rád ...
<Picture:Oh Ruby, nechtej mi lasku brat.png>