CAPO 2
<Label: 1.> Říkala, že se Dagmar [G]jmenuje  [Emi]a v očích měla ze slov [Hmi]zkratky
   [Emi]a že se dneska prvně [Hmi]miluje, [Ami]a já chtěl budík strkat [D]zpátky.

<Label: 2.> Říkala, že se Dagmar jmenuje, to když jsme třetí sklenku pili,
   a že se zítra ráno stěhuje,tak že chce oslavit tu chvíli.

<Label: R: >[Emi]Navečer otevřel jsem [Hmi]okno,[Emi]padaly hvězdy, ona [Hmi]spala,
   [Emi]a já si v duchu tiše [Hmi]přál, [Ami]aby se nestěho[D]vala.

<Label: 3.> Tak jak si přeje tisíc mladíků  bláznivý sny, když padá hvězda,
   já připojil se k stovkám básníků a přání se mi velký nezdá.

<Label: 4. >Třeba: aby spadl zrovna dům, kam Dáša stěhuje se zítra,
   je to však činžák, a tak sousedům nepopřál bych dobrého jitra.

<Label: R:> A tak jsem okno zase zavřel,   přitisk ji k sobě a šel spát,
   známe se vlastně jen pár hodin,   ráno se tomu budem smát.

<Label: 5. >Napsala, že se Dagmar jmenuje a k tomu připsala i příjmení
   a ještě adresu, kde studuje, myslím, že je to dobrý znamení.

<Label: 6.> Můžu jí třeba poslat obálku anebo za ní dojet stopem,
   vždyť je to sotva dvěstě kiláků a láska nemá se brát hopem,
   [E]a láska nemá se brát [A]hopem
<Picture:Dagmar.png>