<Note1:Jiří Šlitr, Jiří Suchý>
<Label: 1>.Ži[Gdim]vot je [D7]pro mě obnošená vesta,  vše co se [G]dalo, dávno už jsem prožil,
teď už mi [D7]zbývá jenom jedna cesta,  [D7]vstříknout si [G]trochu [C]jedu do [E7]žil
Pár kapek [Ami]utrejchu jsem požil a [Cmi]zítra zase pro změnu,
v pří[G]padě, že bych ještě ožil,  [A7]kuli hlavou [D7]proženu (pro koho,pro ženu)
To [Gdim] jsem si [D7]říkal, když mi bylo dvacet, když nevě[G]děl jsem kudy dál,
až dobrý [D7]přítel vrazil mi pár facek a pak se [G]to[Gdim]mu [C]se mnou [G]smál.

<Label: 2>.Dva [Gdim]roky [D7]na to, to jsem se zas vešel, pro tu co [G]měla oči jako mandle,
co měla [D7]pro mě, když jsem se s ní sešel, [D7]polibky [G]s chutí [C]cukrkan[E7]dle,
pro níž jsem [Ami]došel k rozhodnutí, že [Cmi]život pes je buď jak buď,
a [G]nikdo, že mě nedonutí, [A7]abych ho žil, [D7]když nemám chuť.
Tu [Gdim]opět [D7]přítel objevil se náhle, nadávky [G]jeho [G] vyřklé z plných plic,
 byly [D7]kapky do mě duše zpráhlé a z té mě [G]smr[Gdim]ti [C]nebylo zas [G]nic,

<Label: 3>.Až jed[Gdim]nou - [D7]lehl jsem si na koleje, neb jsem měl [G]v duši zas nějaký zmatek,
ležel jsem [D7]dlouho, vlak však stále nejel  a pražce [G]tlačily mne [C]do lopat[E7]ek
dobytčí [Ami]vlak do městských jatek, [Cmi]měl ukončit mě trápení,
byl [G]všední den a přece svátek, [A7]dobytčí vlak měl [A7]zpoždění.
Če[Gdim]kal jsem [D7]zda-li přítel  se mi zjeví, aby mě [G]vyrval smrti že klína,
nejde a [D7]nejde, asi o tom neví, tak jsem [G]se [Gdim]zved a [C]šel jsem do ki[G]na.

<Label: 4>.Ži[Gdim]vot je [D7]pro mě obnošená vesta, na jeho [G]nudu právem stěžuju si,
to říká [D7]sotva jeden člověk ze sta a [D7]osta[G]tní se [C]divit mu[E7]sí.
A proto [Ami]kdo si neví rady, ten [Cmi]ať se smíří s osudem,
my [G]dokaváde budem tady, [A7]tohle říkat [D7]nebudem.
Ži[Gdim]vot je [D7]pro mě obnošená vesta, šedá a [G]nudná, jak račte znát,
to říká [D7]sotva jeden člověk ze sta a osta[G]tní [Gdim]se [C]musí [G]smát
<Picture:Leta dozravani.png>