1. [C] Nad údolím zazvoní ti rozkřičenej smích,  
to slušný lidi [F]vyjeli si [C]ven. 
Auta spí a noční tmou výkřiky [G7]zní. 

[C]Nóbl ruksak, nóbl nůž a nóbl holku a nóbl chlast
slušnej člo[F]věk musí [C]mít, 
kdopak ví, co kdo o něm ví  a tak [G7]všechno [C]smí.  

Ref.: [C]Ve vodřeným batlu sedíš vedle jenom tak
dneska [F]třikrát ses už proká[C]zal, 
kdopak ví, co o tobě ví a [G7]tak to jde [C]dál. 

2. Někdo vezme na strom nůž, to nikdy by jsi nedoved
 a kdo tě viděl někde něco vzít?
Všechno je jinak a tak kalich svůj musíš tu pít. 

A tak máš těžší život, nežli v saku tamten pán, 
co s kamaráda ženou usíná. 
Všechno je jinak, jen nezastavuj, vždyť chce to jít dál. 

Ref. Ve vodřeným batlu sedíš vedle jenom tak
