[A]Zvonil budík ,[Hmi]bylo ráno, 
[E]v hlavě [A]mě byl kámen snad a pod ním tma
když jsem snídal džbánek piva, 
[F#mi]ještě zdálo se ,že divnou příchuť má
Když [A]jsem spláchl ch[D]ladnou vodou 
z [A]oči sny a z tváře závoj šedivý
řek [Hmi]mi pohled [E]pouhý [Hmi]z okna [E]ven ,
že nedělní je den a lenivý

Já cítil dál ,že v ústech mám chuť cigaret a písní prošlé noci
tak jsem vyšel ven a díval se jak slunce nový den má ve své moci
A pak mi vánek poslal vstříc tu vůni nedělní ,co z horkých ploten voní
a náhle chtěl jsem být zas s tebou,někde za městem ve stínu jabloní

®: [A7]Já chtěl bych být[D] v nedělní rá[A]no,v chodníku kvádrem žulovým
a proč div[E]ný smutek mí[A]vám,to snad se nikdy nedovím
Vždyť snad i smrt je méně vážná, než tyhle chvíle nedělní
kéž mi zvony raní písní,na prášek srdce rozmělní

Šel jsem dál tou vůni raní kolem bílých kočárku a dětských mašli
pak jsem dlouho stal a díval se na věci které svět občas krášlí
Snad vrátil se mi zrak a já se pojednou zas díval na svět zpříma
teď už možná tvému štěstí lépe rozumím ač vím že nejsi má

®:


