<Note1:J. Hammer text J. Hořec>
<Note1:1> Docela [G]všední, [C9]obyčejný [G]den, 
k večeru [C9]o půl [G]šesté[G9]
[G7]ulice [C9]hoří do tmy neonem 
[G]v tom starém pohádkovém [Em7]městě.
[G#dim]Docela [D7]všední, docela [Am7]všední den,
více kouzla [G]má, [C9]než krásný [G]sen.

<Note1:2>: [D7]Snad právě [G]v této [C9]krátké minu[G]tě 
se někde [C9]lidé [G]smějí[Dm7] [G9] 
[G7]anebo [C9]bloudí v dlouhé samotě 
[G]tisíce lidí v bezna[Em7]ději.
[G#dim]Den šťastných [D7]schůzek, den smutných [Am7]rozchodů, 
den plný [G]krás, [C9]den marných [G]snů.

<Note1:3>: [D7]Zatímco [G]kolem [C9]planou lampy [G]tmou, 
za mořem [C9]ráno [G]vstává,[G9]
[G7]smutná se [C9]věčně střídá s veselou 
[G]a život s člověkem si [Em7]hrává.
[G#dim]Najednou [D7]končí, co právě [Am7]začíná,
a trvá [G]dál, [C9]co skončit [G]má.
	
<Note1:4>: [D7]Možná že [G]v této [C9]chvíli pro li[G]di 
písničku [C7]někdo [G]skládá.[Dm7] [G9]
[G7]A přitom [C9]vůbec, vůbec nevidí, 
[G]jak ho má jeho milá [Em7]ráda.
[G#dim]Pro samé [D7]hvězdy s dalekým [Am7]vesmírem,
on nevní[G]má [C9]svůj všední [G]den.
 
<Note1:5>: Týden má jenom jednu neděli 
a často šlapeš bláto.
A přece všední den je veselý 
a přece život stojí za to. 
Ten všední den, ten, který každý zná,
jde s námi dál, jde s námi dál. 
