<Note1:Alan Ryvola /Wabi Ryvola> 25.2.1980   (<Note2:197>)
| [D]| [F#m]|| [D]| [F#m]|

<Label:1.>[D]Slyším[F#m] z dálky [Hm]smích jak [D]rosu[F#m] na dla[Hm]ních
a [G]vítr nese kouř až [A]sem do strání podzim[D]ních [F#m] [D] [F#m] 

<Label:R:> Tam kde končí cesty tuláků
jsou naše campy sluncem zalitý
daleko jsou stopy bouráků
daleko weekendy zabitý
Nám sekera když v pravý ruce zvoní
a z údolí se ozve noční pták
poslední mrak slunce ještě honí
my zapalujem po stý táborák

<Label:2.> [D]Voní[F#m] pozd[Hm]rav [D]sosny[F#m] a noční [Hm]chlad
a [G]oheň lesem prosví[A]tá, už [G]slyším kytary [D]hrát

 <Picture:Vecerni ohne.png>

<Note1:Tam, kam nelze ani dohlédnout>    listopad 1964   (23)
Wabi Ryvola

1. Slyším z dálky smích jak perly na dlaních
a vítr nese kouř až sem v pletencích kouzelných

R . Tam kam nelze ani dohlédnout
jsou naše campy sluncem zalité
nás nenapadne zpět se ohlédnout
na soboty v městě zabité
Když sekera nám v pravé ruce zvoní
a z údolí se zvedá noční chlad
poslední mrak slunce ještě honí
my zapalujem po sté táborák

2. Voní na pozdrav sosny a noční chlad
už scházím dolů v údolí už slyším na kytaru hrát

