<Label: 1.> [Emi]Dle starých [F#7]pramenů [H7]kdysi kralo[Emi]val sta[H7+]rý [Emi]vet[H7+]chý král. [Ami6] [H7] 
[Emi]Řečeného [F#7]krále [H7]nikdo se nebál, kaž[H7+]dý [Emi]se [H7+]mu [Emi]smál. [H7] [Emi] 
[Ami6]Ať dělal, [H7]co dělal, [Ami6]lid se chechtal [H7]dál,
národ byl [Emi6]spokojen, [H7]reptal [C7]jenom [H7]král.
[Emi]Kat aby [F#7]tohle spral, [H7]to jsem blázen [Emi]sám,
[H7+]jak už [Emi]vlád[H7+]nout [H7]mám?
	[Emi]Až teprv baba Jaga, jak praví stará sága,
[H7]poradila královi jed[Ami]ním [Gdim]rá[H7]zem:
[Emi]Že kdyby líp znal svůj lid, věděl by, co lid chce mít,
[H7]vážnost, že mu dodá jen, jen [Ami]kat [Gdim]a [H7]blá[Emi]zen.
	[E7]Král že musí kata míti, [Ami]aby se lid bál,
[D7]jen bláznovi dovoliti, [G]aby [Ami]se [F#7]mu [H7]smál.
[Emi]Král se vrátil na svůj hrad, poslech babu a byl rád,
[H7]od té doby panoval kat, [Ami]blá[Gdim]zen [H7]a [H7]král.

<Label: 2.>Pohádky vyčichly, zapadnul i král a svět dospěl dál.
Kdepak jsou ty časy, kdy se národ smál, krize se nebál.
Jak se všechno mění,Jak ten čas letí,
Žijem ve znamení kulturních století.
Dnes už lid nepozná,koho se má bát
a komu se smát.

Z čista jasna, kde se vzal, pan Nikdo tu se vzal,
křičel, jak si předsevzal: „Já chci vládu!“
Nemluvil a jenom řval, co nedal, to sliboval,
ale na svá bedra vzal funkcí hromadu.
Prohlásil se za krále, za blázna, za kata,
takže vznikla situace značně napjatá.

A tak z kata a blázna vznikla hodnost  svérázná,
vylíhnul se nový tvor, blázen diktátor.
<Picture:Kat a blazen-680.png>