<Note1: Wabi Ryvola>   1963   (<Note2:č.5>)

<Label:1. >[D]Z vysokejch hor vítr přines vůni známou [A7]všem
[G]který jezděj [D]na sobotu [A7]ven
[D]na vrcholky kopců všechny slunce zažeh[A7]nem
[D]aby vohř[A7]ály nám jarní [D]zem
[G]Na sněhu i pod palmama [D]camp svůj rozb[A7]ijem
[G]jen se dostat doopravdy [A7]ven
[D]kamarádům ptákům kousek vůně done[A7]sem
[D]voni nosí [A7]touhu pod kříd[D]lem

<Label:2. >Všechny vlaky jedou ven jenom my nejedem
i když známe jenom svoji zem
zato tu my známe dobře i s tím jezerem
co vomejvá kopec s Bezdězem
V sobotu se potok změní v moře s příbojem
v sosnách vítr jako v palmách zní
ten kdo neví co mu říká bílejch mraků lem
Čikuli mu dálku nahradí

nehrát
3. Eště sem neviděl trampa vzadu s přívěsem
na co by ho chudák taky měl
jemu stačí malá loučka kousek pod lesem
aby tam na město zapomněl
Snad je to tím, že je pro nás
moře jenom sen
a tak máme dálky v očích jen
trampové jsou jako ptáci, který letěj ven
aby vrátili se s večerem
