[E]Víte, mladí lidé, je to [Emaj7]divný rok, [Amaj7]pořád taková [Dmaj7]zima[Fmaj7],
[E]voda vzala lávku[Emaj7] přes potok a [Amaj7]člověku je nějak divně i [D#]mezi svý[Fmaj7]ma.

2: A ani sad letos nerodil, spousta stromů uschla,
dlouho jsem zase marodil, vzácná semena květin mi stuchla.

R: [A]Je to divný rok, [Emaj7]nevzešlo to, co se [E7]zasilo,
[D]půda je nějak otráve[F]ná,
|: to nikdá [E]nebylo, nebylo, [Emaj7]nebylo, nebylo, [Amaj7]nebylo[A6] :|

3: Tam vzadu vykáceli sad, kořeny vyhodili do povětří,
viděl jsem je tu už tolikrát, pokaždé je Alan znovu zvětří.

4: Přál bych vám je vidět, jak se ti chlapi přitom smáli,
a při té letošní bídě i živé stromy podřezali.

5: Napřed říkali v dědině, že tam prý má vést silnice,
a pak se jeden v hospodě podřek' bábině:
bude tam střelnice.

R:	Je to divný rok, suché nebe vody upilo, tři studně museli zasypat,
|: to nikdá [E]nebylo, nebylo, nebylo, nebylo, [Amaj7]nebylo :|

6: Včera jsme ztratili souseda, prostě se nevrátil z města,
a kdosi se jeho sestry ptal, jestli ho někdo nehledal.

7: A pak se tak divně podíval a řekl:"Takže nebyl tady,"
no a ptát se přestal, nezávidím vám, že jste mladý.

R: Je to divný rok, suché nebe vody upilo...

*:	[A]Co mu na to člověk říct[E] má: [A]to se vám, dědo, jenom tak [E]zdá,
[D]vidíte příliš moc [E]much a [Amaj7]máte jen zbytečný [G#mi7]strach,
[A]zase se pročistí [Fmaj7]vzduch, píšou to v [E]novi[Amaj7]nách.    [E] [Amaj7]  

8: Na okno mi přilétají holubi a hlavy vám mají tak lysé,
to cítíte blízkost záhuby, ale člověk nic nedozví se, nic.
9: Bojíme se jen strašáků, něčeho z hlavy něčí,
ale nepřivedou nás ke strachu doopravdická nebezpečí.

R:	To nikdá [E]nebylo, nebylo, nebylo, nebylo, [Amaj7]nebylo ....