[G]Je nás [C]víc než [D]loni, [G]obyčej[C]nejch pěšá[D]ků
[Hmi]chodíme hledat [C]víru svou, v dlažbě uk[G]rytou
jsme děti uli[D]ce...
[G]Ráno b[C]ývaj smutný [D]nádraží
[G]lásky odjížd[C]ějí se v[D]dát
n[Hmi]a peróně stojí [C]schoulený
s dálkou s[G]nouben[G7]ý pěšáci siln[D]ice...

R. M[F]á svou jistou p[G]íseň
s k[F]ošilí kdo spí drá[G]těnou
ó[Hmi], lidé, tiše pů[C]jdem do starý vrby z[G]volat
helo[D]u, jdem dál, helo[G]u...

Jednou zuje pěšák boty svý
na šachovnici světa rád
vzkouří doutník
lehne si do stoky pod širák a bude snít.
O malých dětech na nádraží
co hledaj mámy a duši svou
ptáci pod křídli je ukryjou
a pak v objetí s nimi odletí.

R. Má svou jistou píseň...

Půlnoční vítr už vyhrává píseň malých pěšáků
ulicí smutkem dlážděnou, tichou dálnici
tichou dálnici půjdem dál...