<Note1:Josef Kainar>
[G]Stříhali dohola ma[C]lého chlapečka
[Ami7]kadeře padaly k zemi a z[D]míraly
[G]Kadeře padaly [C]jak růže do hrobu
[D]železná židle se otáče[Ami7]la [Emi]

Šediví pánové v zrcadlech kolem stěn
jenom se dívali, jenom se dívali
že už je chlapeček chycen a obelstěn
v té bílé zástěře kolem krku

Jeden z nich, kulhavý učitel na čelo
zasmál se nahlas a všichni se pohnuli
Zasmál se nahlas a ono to zaznělo
jako kus masa když pleskne o zem
 [C]   [Ami7]   [D]   [G]

[G]Učeň se dívá na malého ch[C]lapečka
[Ami7]jak malé zvíře se dívává [D]na jiné
[G]ještě nechytit a r[C]váti si z cizího
[D]a už přeci [Ami7] [Emi]

Ráno staví svou růžovou bandasku
na malá kamínka, na Vincka chcípáčka
a proto učňovi všelijaké myšlenky
jsou vždycky stranou a trochu vlažné

Toužení svědící jak uhry pod mýdlem
toužení svědící po malé šatnářce
sedává v kavárně pod svými kabáty
jako pod mladými oběšenci

Stříhali dohola malého chlapečka
díval se na sebe, nemohl se pohnouti
nesměl se pohnouti na židli z železa
už mu to začlo