<Note1:Wabi Ryvola>  2.3.1971   (č. 86)

| [F][F]| [F][F#]| [G][G]|
<Label:1 >[F]Končí [G]den a já tu u silnice [Em]stojím
tako[C]vej voby[D]čenej zimní [G]den
[F]zvednout [G]ruku už se na mou duši [Em]bojím
nevím [A]jestli tohle všechno není [D]sen
nemám [G]ráda když mi někdo [C]říká
že je [Am]život [D]tvrdej že je [G]pes
[F]jenže [G]dneska večer pozdě honím [C]bycha
žádnej [D]chlap by moje slzy neu[G]nes

<Label:2. >[F]Bylo [G]ráno takový to šedý [Em]vlání
kdy se [C]končí noc a [D]není ještě [G]den
ženský ruce ty se k ránu neubrání
a v mejch dlaních zbyla rosa lásky jen
Těma rukama jsem setřela svý slzy
z prstů mejch je slíbal muž co mě chce mít
i když na vstávání bylo ještě brzy
odešla jsem vedle z dlaní vodu pít

<Label:R: >Ruce [Am]bílý, [D]ruce jako [G]touha
který [Am]musíš celý srdce [D]dát
ženský [Am]ruce [D]to je cesta [G]dlouhá
ženský [Am]ruce neumějí [D]lhát

<Label:3.> Setřela jsem z vobličeje kapky chladný
vedle dítě kamarádky tiše spí
a já neměla jsem v ruce kytky žádný
abych zakryla svý nohy ledový
Zahřála jsem dechem dětskou ruku hebkou
pak se ozval pád a někdo běžel ven
já teď vím že lidi mají zemi lehkou
když jim smrtí po ránu začíná den

<Label:4.> Dole pod schodama leží stará paní
vopuštěná jako po noci zlej sen
a já vod dítěte ještě teplou dlaní
zatlačila v jejich očích novej den
Seděla jsem potom u sklenice vína
věděla jsem že jde život prostě dál
že smutek se možná rychle zapomíná
ale moje slzy nikdo neuhlídal
    <Label:R:> Ruce bílý...

<Label:5.> Teď tu sama stojím u silnice bílý
prohlížím si v dlaních divnej osud svůj
za svým cílem jezděj vozy zimomřivý
a já nevím kterej cíl bude ten můj
Dívám se teď na svý ruce modrý zimou
nevím která z nich je ta pravá a co dál
Vím že jindy prožiju neděli jinou
ale dnešní den mi za ty slzy stál
   <Label: R:> Ruce bílý...
