
<Label:1>[Hmi]Když mlžný závoj slunce zdvíhá,
když začí[Emi]ná tam nový [Hmi]den,
nejhezčí, už jak to bývá,
ze všech [Emi]dívek Julli[Hmi]anne.

<Label:2>Popsat vám ji lze jen stěží,
slovník můj má málo slov,
její krásu hory střeží,
spatřit ji je smrti lov.

®: Když se [G]bílý [A]měsíc [D]mívá, 
krade [G]stín [A]nad kraji[D]nou,
[F#]vychá[Hmi]zí ta, co je vílou, 
jméno [Emi]má, jméno [F#]má, ó, Julli[G]an[Hmi]ne.

<Label:3>Kdo se dá tou zrádnou cestou,
její hlas kdo chtěl by znát,
ať se smíří s pravdou prostou,
se smrtí že jde si hrát.

<Label:4>Supí křídla koncert hrají,
kořist příští čekají,
kostí pár se v prachu válí,
slunce žár, žár je vybělí.
®:
<Label:5>Zakletou je paní bílou
bez hradů a bez moci,
přes den paní, v noci vílou,
těžko jí pomoci.

<Label:6>Jenom přítel s čistou duší
supů bát se nemusí,
kdo se zná, ten ať to zkusí,
kdo se zná, kdo se zná, jen kdo se zná.
®: