#:Mirek Hoffmann (Noví Zelenáči)
[D] [A7] [D]
<Label:1>Za pasem [D]nůž a v ruce luk, 
slíbil jsem ti už jako kluk, splnit ti [A7]přání, 
že až nám bude dvacet let, 
budou nám lidi závidět svatební [D]šat. 
Když už jen zbývalo pár dní, 
do té hostiny svatební, tak znena[G]dání 
Dali mi [D]kabát, koně, kvér, 
že půjdem v [A7]sázku na sever,  život svůj [Hmi]dát.
Dali mi [D]kabát, koně, kvér, 
že půjdem v [A7]sázku na sever,  život svůj [D]dát.

<Label:ref>:Ještě tisknu ruku [Hmi]tvou, už se neptej a co [E]dál, 
osud rozhod o nás [Hmi] dvou, [E7]aniž se nás na to [A]ptal. [A7]

<Label:2>.Když s tebou naposled jsme stál, svůj zlatý klíček jsem ti dal, 
do vlhkých dlaní, 
až budu dlouhou dobu pryč, řekne ti tenhle zlatý klíč, 
jestli jsem zdráv.
Když potom naplnil se čas, já tušil jak se ze tvých řas, 
slzy jen linou. 
Slíbil jsem, že se vrátím zdráv, kloboukem mávnu na pozdrav 
a tady mě máš. 

Všechny mé sliby jsou však pryč, lesk ztratil i ten zlatý klíč 
a ne mojí vinnou, 
Nemávám ti už v ústrety, kloboukem mi teď z piety 
zakryli tvář. -
Nemávám ti už v ústrety, kloboukem mi teď z piety 
zakryli tvář.

<Label:ref>:V duchu tisknu ruku tvou, už se neptám a co dál, 
osud rozhod o nás dvou, aniž se nás na to ptal. - 

<Label:3>Kabát co šedou barvu měl, na prsou trochu znachověl 
pod prachem a [G]hlínou. 
Osud mi [D]vpálil pod vestu do srdce 
[A7]jinou nevěstu než jsem si [Hmi]přál. - 
Osud mi [D]vpálil pod vestu do srdce 
[A7]jinou nevěstu než jsem si [Hmi]přál.
