<Note1:Wabi Ryvola >   10.3.1983 (<Note2:229>) Edymu a Pademu na jeden zátah
| [E]| [A]| [F#m]| [H7+]|

<Label:1. >[E]Proč právě já se musím [Edim]se ži[H7]votem [E]prát
když spoustě [A]lidí stačí jen [A7]u cesty [E]stát
možná že [A]nemám ten ksicht co [G#7]je potře[C#m]ba [A]
já [A7]vždycky [E]tvrdě musel [Edim]makat [H7]vo chle[E]ba

<Label:2. >Né že bych záviděl těm co u cesty jsou
nakonec když nejdou tak stejně nedojdou
á po té cestě trmácím se spoustou let
a mně už vůbec nemá kdo co závidět

<Label:3. >Člověk se opeří a vylítne jak pták
ani mu fotr nestačí říct co a jak
když prvnězakopne tak řekne vem to nešť
neví že za zatáčkou padá prudkej déšť

<Label:4. >Holt už nejsem takoví my kteří cestou jdem
že nikdy žebrat k bílým oknům nepřijdem
co se dá dělat mužskej má svý názory
stojí za něco i když pajdá na nohy

<Label:5. >A to je krásný že ten celej lidskej rod
radši se utopí než našel by svůj brod
pokoušet osud chtěli všichni frajeři
ať to jde zkusit každej kdo nám nevěří

<Label:6. >Proč právě já se musím se životem prát
mě prostě nestačí jen válet se a brát
já zkrátka do života chtěl bych rejpnout rád
a tak jsem tady a vím že jsem kamarád
