<Note1:Spirituál kvintet Stanislav Mareš>
Když v [G]Laredu [Hmi]tenkrát jsem [G]ulicí [D]brouzdal,
když v [G]Laredu [Ami]tenkrát jsem [G]poprvé [D]nbyl,
já [G]kovboje [Hmi]zahlíd', byl [G]přikrytej [D]plátnem,
tím [Emi]bělostným [Ami]plátnem, co [D]studí jak [G]jíl.

Ať píšťaly kvílí a bubny v tu chvíli
ať zadrnčí v pohřebním průvodě mým,
tam v údolí u nás mě přikrejte hlínou,
jsem mladičkej kovboj a chybil jsem, vím.

Šest hazardních hráčů ať veme mou rakev,
šest kovbojů zazpívá nad hrobem mým,
a vemte mě na hřbitov, zahažte hlínou,
jsem kovboj a hodně jsem chybil, já vím.

Šest veselých kovbojů ponese rakev,
šest nejhezčích dívek mě doprovodí,
a kytici růží mi na rakev dejte,
ať hroudy tak prudce mě neuhodí.
<Picture:Kovbojuv narek.png>