1) Slyším[D] pláč havr[F#]anů ze skal[Hmi] nad řekou. 
   Vidím [D]mraky jak bez [F#]cíle chtějí [Hmi]plout. 
   Samo[G]tář vítr [A]rozfoukal snad [D]stovky dní, 
   z tisí[G]ců písní [A]jednu chtěl si [D]skout. 
 
R: Zimní [G]čas, zimní [A]čas spoutá[D]vá řeky [Hmi]mlčení, 
   jen [G]ledový oči [A]jezer do tmy [D]bdí. 
   Zimní [G]čas, zimní [A]čas nechá [D]na skle znát své [Hmi]umění 
   a [G]ptákům bere [A]písně vese[D]lý. 
 
2) [A]ta píseň se dál nese nad krajem, 
   je  v ní prázdnota, co nahání strach. 
   Slunce hoří bez žáru a v dálce potají 
   po cestách prochází se zimní čas. 
 
R: Zimní čas, ... 
