Až jednou [Ami]na rohu [E]oslovím Aděvče 
a [C]začnu o [G]lásce [C]pět. 
[A] Hona [E7]řekne mi: [Dmi]pěv-[Ami]če, 
[Emi]kéž by vám [Ami]bylo míň Elet. 

[Ami]Řek[E7]nu: [Ami]c`est la vie, c`est la vie, 
tímto končí [C]bál, a to mě 
[G]nebaví, nebaví, hrajte ještě [E7]dál, 
naposle[Ami]dy, [C]la-la-[D]lá, la-la-[Ami]la, 
[C]la-la-[D]lá, [E7]la-la-[Ami]la. 

Až jednou budu u konce mé písně a ticho ovládne sál, 
já z očí vyčtu vám výsměch, až budu stát opodál. 

Řeknu: c`est la vie, c`est la vie, tímto končí bál, 
a to mě nebaví, nebaví, hrajte ještě dál, 
naposledy, la-la-lá, la-la-la, la-la-lá, la-la-la. 

Až jednou za noci nebo i za dne srdce mé spomalí klus, 
až náhle opona spadne, až hudba dohraje blues. 

Řeknu: c`est la vie, c`est la vie, tímto končí bál, …la-la-la

[Ami][C]`est la vie, c`est la vie, 
la-la-la-la-Clá, a to mě 
[G]nebaví, nebaví, hrajte ještě [E7]dál, 

naposle[Ami]dy, Cla-la-Dlá, [E7]la-la-[Ami]lá, 
[C]la-la-[D]lá, [E7]la-la-[Ami]lá, [C]la-la-[D]lá, 
[E7]la-la-[Ami]lá,[C]la-la-[D]lá, [E7]la-la-[Ami]la.
