| [F][G]| [C][C]|
[C]Když den svým bílým šátkem [D]mává
[F]všeho nechám [G]a hned musím [C]jít
[C]až tam kde vítr zpívá [D]břízám
a [F]z květů věnce [G]víly chodí [C]vít

Jdu dál, kde vůně luk a strání
je mnohem víc než zlata plný důl
Teď mám jen jedno velké přání
dát z toho všeho lidem aspoň půl
[C7]
Co [F]dáš to ti zem stokrát [C]vrátí
[F]tak poznáš co už dávno [C]znám
Než [Am]den večerem se nám [D]zkrátí, zkrátí
[F]pojď ven a [G7]nezůstavej [C]sám
<Note1:přechod> [D] [F] [A] 
Když [D]šumí les a do hor cesta [E]stoupá
i [G]nad řekou co [A7]starou chajdu [D]mám
Na krásu kolem není nikdy skoupá
a proto žádnou jinou nehledám

jak medem včelím vánek sládne mlází
a nebe začne modrou barvu mít
V té chvíi už mně  vůbec nic neschází
větší krásu nemůžu už chtít

Co [G]dáš to ti z zem stokrát [D]vrátí, vrátí
t[G]ak poznáš co já už dávno [D]znám
[Hm]Než den večerem se nám [E7]zkrátí, zkrátí
[G]pojď ven a [A7]nezůstavej [D]sám
pojď a nezůstavej sám
pojď ven a nezůstavej sám