
#(My Grandfather´s Clock) - Taxmeni (Krajánci), Vratislav Vyskočil
<Note1:1>:     [G]V naší malé [D]kuchyni tloukly [G]staré [C]hodiny, 
     tloukly [G]devadesát [D]let na [G]stěně.
     A [G]můj děda řadu [D]let, vstával [G]ráno přesně v [C]pět, 
     sám je [G]natahoval [D]každoden[G]ně.
     [G]Byly koupeny v den, kdy byl [C]děda narozen[G], 
     vždycky rád[A7] poslouchal jejich [D]hlas.
     Život se [G]dal v [D]let a [G]devadesát [C]let je jen [G]krá[D]tký [G]čas.

<Note1:R>     [G]Kráčely rok za rokem... dědečkovým životem....
     jednou ráno zůstal [D]spát, život [G]má svůj pevný [C]řád, 
     to snad [G]zná [D]každý z [G]nás.

<Note1:2>:      Napřed kluk, za pár let, statný muž a potom kmet, 
      černý vlas ctihodné šediny.
      Člověk stárne je to tak, život jede jako vlak, 
      ať ho ženou roky nebo vteřiny.
      Přitom rok od roku, tikali mu do kroku,
      hodiny které měl tolik rád.
      Život se dal v let za devadesát let, náhle zůstal stát.

<Note1:R>     Kráčely rok za rokem... dědečkovým životem....

<Note1:3>:     Po té noci ledové, přišlo jitro zářivé, 
     domovem zní zase pláč dítěte.
     To náš nový syn, způsobem obvyklým, 
     říká nám že je rád na světě.
     V naší malé kuchyni visí nové hodiny, 
     místo těch, které jsou teď ve smetí.

     Začali tik-tak vesele počítat nové století.

<Note1:R>     Budou kráčet rok za rokem... celým naším životem...
     A svým hlasem budou nás, varovat co umí čas, když se rozletí.

