Já [A]včera ještě [E]nosil blázna [A]šat
a ne[D]věřil jsem [E]na tu sladkou [A]vůni
svět oto[D]čil se [E]kolem osy [C#mi]jednou jeden[F#mi]krát
[D]a teď už se mě nemu[E]síte [A]ptát


® [A]Nádherná, nádherná, nádher[E]ná,
nádher[D]ná lásko [E]postůj chvilku [A]dýl
ty jsi [D]bílá tečka [E]nejněžnějšších [C#mi]vět ty jsi[F#mi]květ,
co sem [D]slét tys můj [E]šestý [A]světadíl

Šla městem, pestrý šátek za ni vlál
a ve vlasech ji zahořela růže
já chvilku šel jsem za ní, chvilku vedle ní jsem stál
a v rozpačitém srdci oheň vzplál

Teď v zahradě snů svoji růži mám
a na její slávu verše píšu
na bílém břehu touhy stojí naší lásky stan
a v něm tu svoji růži objímám


