<Note1:Rudolf Koblic - Verumka>
  <Label: 1.> [A]K závisti [E]rodiny [A]sloupkový [D]hodiny
[A]zdědil jsem [E]po bábě [A]svý, 
[A]žě jsou už [E]vomšelý, [A] snadno se [D] voželí,
[A]to každej [E]vodborník [A]ví. 
[D]V secesní [A]kráse sto[E]jí 
[D]na krbu, [A]v boudě mojí, [E]
[A]ty chvíle [E]miluju, [A]když buřty gri[D]luju,
[A]hrajou [E7]tiše tu svo[A]ji.
 
2. Střelit je v bazaru, rozšoupnout se v baru
původně jsem plánoval.
Vzal jsem kus papíru, právě tak na míru,
hodiny zapakoval.
Vtom ale začaly hrát, tak jsem zas přetrh špagát,
vezmu je do kempu, kámošům na trampu
budou se pěkný sny zdát.
 
3. Z mejdanu po ránu přitáh houf kumpánů,
který k nám nikdo nezval,
hodinám zkrejhli song, ručičky visej plonk,
poraďte lidi, co dál.
|:Bezmocně svírám pěsti,
co s tím strojem provésti?
Vodbíjí nehlasně, zpožděně, předčasně,
je na něm furt půl šestý. :|
