1. [D]Jsem študent, v Praze [G]rád jsem študoval,
[D]krásnou [Emi]dívku jsem [D]přitom věrně milovat.
[A]Jiný [Hmi]má ji, [D]teď [A]mě už nechce znát,
proto [D]sám [Emi]šel [Hmi]jsem [A]vandro[D]vat.[G] [D] 

2. Je smutná tahle dlouhá cesta má.
Přítel hlad, hůl a stará vesta odraná.
Bůh sám ví, kde dnes budu nocovat,
přesto dál musím vandrovat.

Ref: |: [A7]Já [D]vím, že [Hmi]pr[Emi]chám [A7]marně,
[F#mi]ať [Emi]doj[Hmi]du [Emi]se[H]be[E]dál.[A]
[E]Než [A]slunce zajde, mě [D]vždycky najde
[Hmi]můj [A]prů[D]vod - [G]stesk [A]a [D]žal. [G] [D]  :|

3. Mně v žilách prudce proudí mladá krev,
místo lásky však v srdci zbyl jen hořký hněv.
Vím, že víc nechci nikdy milovat,
jenom sám budu vandrovat.

4. Až přijde den a dojdu na štaci,
odkud cesta jde, co se nikdy nevrací,
nemám strach, jestli stačím sbohem dát,
budu sám, jak jsem zvyklý vandrovat.
<Picture:Vandrovani-Spiritual Kvintet.png>
Ref::