<Note1:Kapitán Kid / Wabi Ryvola> <Note2:č. 160> , 19.10.1976
<Label:1.>[F]Ten večer vítr ulicemi vál
[C7]a šedý proudy vody městem hnal
[F]Svý počasí vybral si obr král
když umí[A7]rá, aby mu vítr [Dm]hrál

Leskne se asfalt kutálky marš hřmí
a kondukt zatáčí do hradební
na piedestalu trčí kámen král
sám na sebe se dívá jak si přál

[Dm]Už neví že chtěl Jůlii dát řád
[A7]a slunce pro něj přestalo už hřát
[Dm]ví jenom že je studenej a sám
[E7]a že ho čeká mramorovej [A7]rám

<Label: R:> [A7]Žil [Dm]jako každej jinej člověk [A7]vobyčejnej král
měl za oknama kaktusy a [Dm]po hospodách hrál
hrál na kytaru na banjo a [A7]k tomu zpívával
že na světě je bezvadně a [Dm]upřímně se smál
Měl prošoupaný džíny a [A7]svetr vytahanej
a při pondělku po víkendu [Dm]bejval ztahanej
to že měl lidi rád a nechtěl [A7]nikdy zůstat sám
tak nakonec mu připravili [Dm]mramo[Bb]rovej [Dm]rám[C7]
 
<Label:2. >Šest koní sedmej vozka vosmej král
protokol rozehrává rituál
královna levým vočkem hází hák
a déšť se zatím v mokrý hlíně vsák

Jde primátor co hrál s ním baccarat
a holky který směl jen on mít rád
ta malá co jde s břichem v průvodu
má k slzám asi spoustu důvodů
     <Label: R:> Žil jako každej druhej člověk 

<Label:3.> První za rakví ceremoniář
má battledres a zkormoucenou tvář
plechový prsa sametovej tác
a na něm zlatej svatej Bonifác

A déšť se leje dál a koně jdou
naposled hodil hrobník lopatou
pak zůstal stát jak mramorovej sloup
a po šedivým dešti vokem loup
      <Label:R:> Žil jako každej druhej člověk 

<Label:4.> Má páter má spoustu řečí latinskejch
a jak to bejvá vprostřed věty kejch
svíčkový báby už začaly štkát
a déšť šlehá faráři pod ornát

Dva metry pod zem král jde v klidu spát
a nikoho nikoho se nemusí už bát
do dálky traumarš vítr zahání
a umíráček hranu vyzvání
     <Label: R:> Žil jako každej druhej člověk 
 <Picture:Mramorovej ram.png>
-- Pozdější verze Wabiho

V podvečer vítr ulicemi vál
a šikmý proudy vod městem hnal
svý počasí vybral si obr král
když umírá aby mu vítr hrál

Leskne se asfalt kutálky marš hřmí
a kondukt zatáčí do hradební
na piedestalu trčí kámen král
sám na sebe se dívá jak si přál

Už neví že chtěl Jůlii dát řád
a slunce pro něj přestalo už hřát
ví jenom že je studenej a sám
a že ho čeká mramorovej rám

Šest koní sedmej vozka vosmej král
protokol rozehrává rituál
královna levým okem hází hák
a déšť se zatím v měkký hlíně vsák

Jde primátor co hrál s ním baccarat
jdou holky co je měl mít jen on rád
a holka co jde s břichem v průvodu
má k slzám asi spoustu důvodů

První za rakví ceremoniář
má battledres a zkormoucenou tvář
plechový prsa sametovej tác
a na něm zlatej svatej Bonifác

A déšť se leje dál a koně jdou
naposled hodil hrobník lopatou
pak zůstal stát jak mramorovej sloup
a po šedivým dešti vokem loup

Páter má spoustu řečí latinskejch
a jak to bejvá vprostřed věty kejch
svíčkový báby už začaly štkát
a déšť šlehá faráři pod ornát

Dva metry pod zem král jde v klidu spát
a nikdo se ho nemusí už bát
do dálky traumarš vítr zahání
a umíráček hranu vyzvání

Žil jako každej druhej člověk vobyčejnej král
měl za oknama kaktusy a po hospodách hrál
hrál na kytaru na banjo a k tomu zpíval
že na světě je bezvadně a upřímně se smál
Měl vošoupaný džíny a svetr vytahanej
a při pondělku po víkendu bejval ztahanej
to že měl lidi rád a nikdy nechtěl zůstat sám
tak nakonec mu připravili mramorovej rám
