<Label:Stanislav Chmelík, Miroslav Černý>
1. [Am]Nemusíš se vůbec ani hnout přesto klidně můžeš klopýtnout
   a v té [F]chvíli tvý [C]dávní kama[F]rádi odlí[Am]tnou. 
   [Am]Najednou se tím svým nádražím, 
   ploužíš sám a v zádech táhneš stín
   a v tom [F]prázdnu se [C]ztrácíš v ota[F]znících co s [Am]tím.

R: V každém [F]případě je každá rada [C]vzácná 
   každé [F]vlídné slovo váhu zlata [C]má 
   každý [Em]úsměv každý kdo ti trošku [Hm]mává
   [F]ukáže ti [G]cestu z nezná[Am]ma. 
   V každém [F]případě je hloupost hlavu [C]ztrácet 
   ještě [F]spoustu lepších dnů máš před [C]sebou 
   jestli [Em]tvůj vagon se dneska ztrácí [Hm]v dálce 
   tak [F]zítra další [G]vlaky poje[Am]dou, 
   zítra další vlaky pojedou.

2. [Am]Vím že se to krásně povídá že se vždycky dívat musíš dál
   není [F]důvod se [C]vzdávat ruce [F]skládat do klí[Am]na. 
   [Am]Pěšky stejně jako za vozem všude číhá smůla v záloze
   i v té [F]chvíli kdy [C]lítáš hrozně [F]blízká je [Am]zem. 

R: V každém [F]případě je každá rada [C]vzácná 
   každé [F]vlídné slovo váhu zlata [C]má 
   každý [Em]úsměv každý kdo ti trošku [Hm]mává
   [F]ukáže ti [G]cestu z nezná[Am]ma. 
   V každém [F]případě je hloupost hlavu [C]ztrácet 
   ještě [F]spoustu lepších dnů máš před [C]sebou 
   jestli [Em]tvůj vagon se dneska ztrácí [Hm]v dálce 
   tak [F]zítra další [G]vlaky poje[Am]dou, 
   zítra další vlaky pojedou.
