[E/A]Bylo mi šest[A]náct let, [E/A]já znát chtěl [A]svět,
[D]náš dům [A]byl jen [E]mříž,
[Esus4]táta jen [E]kýv, [Esus4]řek´ máš [E]svůj věk
[A]tak pojď chlapče [D]blíž.

Do kapsy sáh a dal mi klíč, řek cestu dál už znáš
Až poznáš svět a budeš chtít kam se vrátit máš.

Je to tvůj rod[A]ný dům[D]tvůj [A]rodný [E]dům
|: [D]tvůj [A]rodný [E]dům :|

Pak přešel čas a můj strýc mi psal
a já věděl dřív než jsem začal číst,
že si bůh tátu k sobě vzal

Na vlak jsem sed´,pak městem šel
a dlouho bloudil tmou,ale když jsem vzhléd´
náhle jako stín tam stal přede mnou
můj rodný [A]dům, ...

®: [F#mi]Náš plot,
[E/A]rozbitá [A]putna a [E/A]pár holých [A]zdí,
[F#mi]stará houpací [E/A]židle,
[A]nikdo však ne[E/A]seděl v [A]ní,
[D]byl tam cizí [E/A]muž,
na [A]šatech prach, [E/A]bílou přil[A]bu měl,
[D]klíč mi na zem [E/A]spad
a [A]můj vlastní [E/A]hlas náh[A]le se chvěl,[D]
[D]to je můj [A]rodný [E]dům, ...

Řek´měl jste přijít dřív už není čas,
raději běžte kousek dál.
Za pár dní tu bude nová trať
a ten dům nám v cestě stál.

Pak vyšlehl blesk a děsný třesk
z úst mu slova vzal, já dál tam stál a do očí
černý prach mi slzy hnal,
můj rodný dům ...