<Note1:Jos. Leop. ZVONAŘ-Vác. Jar. PICEK>
Čechy [A]krásné, Čechy [E7]mé !
Duše má se touhou [A]pne,
kde ty [A7]naše hory jsou,
zasnou[E7]bené s oblo[A]hou ?

S oblohou a s nebesy,
kde premýšlí na plesy,
seraf světlem oděný,
k slávě Páně stvořený.

Pán ten stvořil také vás,
slavné Čechy, vlasti krás.
Anděla vám s nebe dal,
váš by národ k zpěvu zval.

A ten národ pěje rád,
v žalmech však i touhu znát,
by ten anděl chránil Čech
do skonání světů všech.

Proto, krásné Čechy mé,
duše má se s touhou pne,
kde ty vaše hory jsou
 s oblohou.
<Picture:Cechy krasne Cechy me.png>