[C]Za vodou, za vodou, za [G]vodičkou
hrála tam má milá s [C]holubičkou,
hrála tam má milá [G]s černým orlem:
„Ožeň se, Jeníčku [G7]spánembo[C]hem!“

Já se ti ožením, ani nezvíš,
ty mně mých ohlášek nezapovíš,
ani mi oddavek strojit nedáš,
toho ty, má milá, neuděláš.

Když jsem tě nedostal za ženušku,
vyvolím si tebe za družičku,
abys mně naposled posloužila,
věneček na hlavu položila.

„To se ti, Jeničku, nemůže stát,
pro lítost bych ti ho nemohla dát,
pro pláč do kostela ani vejít:
pro lásku falešnou musím umřít!

Za to tě jen prosím, můj Jeníčku!
bys při mém skonáni rozžhal svíčku,
bys při mém skonání samotný stál,
mé kalné očička zatlačoval!

Zatlač mi očička, rozžhni svíčku,
modli se otčenáš za dušičku:
aby láska naše zapálená
jedním plamínečkem vyhořela!“
<Picture:Za vodou za vodou za vodickou.png>
Když jsem si tě nevzal za ženušku,
vyžádám si tebe za družičku,
za družičku za nejstarší,
proto že’s byla má nejmilejší.

„Já za tu družičku nemůžu být,
nemohla bych pro pláč vínku uvít;
vínku uvít, k oltáři jít –
pro lásku falešnou musím umřít.“