<Note1:L. Štaidl/Zd.Rytíř> Karel Gott
[E]Ú-hú, tvůj stín se má, [A]ú-hú, líp, nežli [E]já, 
[H9]celý den jen [A9]zahálí a [E]leží u tvých nohou. 

Ó-hó, tvůj stín se má pětkrát líp nežli já, 
já se dívám z povzdálí a blíž jen stíny mohou. 

[Amaj7]Čím dál víc já znám tvou líc, tak [E]žasnu 
a v duši mé se plamen rozho[H]ří, 
a [H7]nevnímám, o čem se hovo[E]ří. 

Mám však plán, že přijdu k vám a zhasnu 
a pak se, dívko, navždy rozluč s ním, 
já tím pádem tvůj stín zastíním. 

Já vím, tvůj stín se má pětkrát líp nežli já, 
chodí s tebou po lukách a to mne také baví. 

Čím dál víc já znám tvou líc, tak žasnu 
a v duši mé se plamen rozhoří, 
a nevnímám, o čem se hovoří. 

Mám však plán, že přijdu k vám a zhasnu 
a pak se, dívko, navždy rozluč s ním, 
já tím pádem tvůj stín zastíním. 

Já vím, tvůj stín se má pětkrát líp nežli já, 
chodí s tebou po lukách a to mne také baví.