1.  Na ov[C]čáka [G]kaprál [C]mává, dej se k nám a [G]nemine tě [C]sláva,
    Ovčák váhá, [G]nemá [C]stání, rozhlíží se [G]naposledy [C]strání,
    Nechal ovce v louce [G]stát, nesmě[C]le, nesmě[G]le,
    Na po[C]chod začal [G]vojsku bubno[C]vat.[F] [C]

2.  Na pochod se vojsko dává, kaprál volá: králi budiž sláva.
    Vpředu tambor s bubnem víří, do bitevní vřavy rovnou míří,
    Trubka vojenská a s ní kanón zní, kanón zní,
    Vyhrává marš na cestu poslední.

3.  Na šavlích se slunce blejská, po ovcích se ovčákovi stejská,
    Po zahrádce s planou růži, není buben, má jen jednu kůži,
    Na vojáka proč si hrát, buben sem, buben tam,
    K čertu s ním, může táhnout i pán král.

4.  V dálce za ním bitva hřímá, buben pryč a paličky jen třímá,
    Cestou stokrát známou běží, nevadí, že popadá dech stěží,
    Sláva už ho neláká, ovečkám, ovečkám,
    Bude dál v klidu dělat ovčáka,   čtveráka.

