
[C]Pár [G7]ona a [Ami]on, 
[F]zní orche[D7]stri[G]on, 
[C]dívám se [C7]za nima [F]smutnejma [Dmi]vočima 
[C]mám [G7]ke smutku [C]sklon. 

Pouť na kopci Říp, jít ve dvou je líp 
Slzy mám na vlásku a na rtech otázku 
zní jak levnej vtip: 

[G7]Pročpak ta [C]láska bláznivá, 
proč se mi léta vyhý[G7]bá, 
málo soucit má, když noci trávím na ryb[C]ách. 

[G7]Pročpak ta [C]láska bláznivá 
v koutě [C7]zůstá[F]vá, 
proč na mne [Fmi]vůbec [C]neútočí 
a [G7]ostatní spoutá[C]vá. 

Pouť, bláznivej den 
zvon, ticho a sten, 
umět tak na skřipky, neslyšet polibky, 
psát na hladkej kmen: 

Pročpak ta láska bláznivá, 
proč se mi léta vyhýbá, 
málo soucit má, když noci trávím na rybách. 

Pročpak ta láska bláznivá 
v koutě zůstává, 
proč na mne vůbec neútočí a ostatní spoutává. 
