[Cmi] [Gmi] [Ab] [Eb] [Fmi] [Cmi] [F7] [Bb7] 
[Ami] [Emi] [F] [C] [Dmi] [Ami] [D] [G] 
<Note1:recitativ:>
[Cmi]Příteli melancholiku, [Fmi]druhu mé duše tulácké.
[G7]Pod kterým nebem zhasnou as, [Cmi]životy [G7]naše žebrácké.
[Cmi]Ve zlatém víně ztopíme [Fmi]tyranský rozmar paměti.
[Cmi]Zpívat budem, [Fmi]zapomenem [Cmi]na lásku, [G7]smrt [C]i prokletí.

Mým [C]domovem [Emi]ztichlá je [Dmi]putyka,
mým [G]štěstím je [G7]sklenice [C]plná.
Mou [F]láskou kdys [C]bývala [G]gotika,
teď smetla jí[G7] baroka [C]vlna.

Mým [C]domovem [Emi]ztichlá je [Dmi]putyka,
mým [G]životem [G7]sklenice [C]plná.
Mým [A]koníčkem [Dmi]bejvala [Dmi]gotika,
teď [G7]k baroku žene mě [C]vlna.

[C]Když za nocí [Emi]potácím se uli[F]cí
a [G7]nahlížím [F]do oken [C]spáčů.
Jen [F]vlastní [C]stín mě [G]provází
a [G7]sám nad sebou [C]pláču.

Když [C]samoten [Emi]městem se [Dmi]potácím
a [G7]koukám do oken [C]spáčů
[A]Opuštěn [A7]domů se [Dmi]navracím

[C]Když v rezavém [Emi]zámku klíč [F]zachrastí,
[G7]dům zeje jak [F]morová [C]rána.
[F]Mé štěstí se [C]změnilo [G]v neštěstí,
já [G7]zůstal jsem sám a ty jsi [C]sama.[G7]

Až rezavej klíč v zámku zachřestí
dům zeje jak hrobová jáma
má láska zvrhla se v neštěstí
Já sám jsem a ty jsi sama.

[C]A proto [Emi]mi ta tichá [F]putyka,
[G7]dál musí [F]domovem [C]býti.
Než [F]zároveň [C]s ní v noci [G]dobliká
i [G7]kahan mého [C]žití. 	  	      	

<Note2:složili F.Sauer, K.Hašler, P.Třebický 
a T.R.Field (známý bohém Teodor Adalbert Rosenfeld).>
