<Label:1. >Moje [A]nový fáro [E]upaluje silni[A]cí,
šustěj patníky a bílá čára je mojí společni[E]cí,
už od [D]rána uháním [E]ven, pryč z [A]města, pryč od [D]žen,
a tak [A]večer pro mě skončil [E]na silnici první [A]den.

<Label:2. >Moje nový fáro upaluje temnotou,
za zatáčkou se však loučím se svou samotou,
v bílý blůze krajkový lem, 
´ v očích přání: "Sebou mě vem!"
A tak večer pro mě skončil na silnici druhej den.

<Label:3. >Dva dny vozím dívku vedle sebe schoulenou,
její malou ruku neustále mám opřenou na svých kolenou,
v bílý blůze krajkový lem,
v očích přání: "Vem si mě, vem!",
A tak večer pro mě skončil na silnici čtvrtej den.

<Label:4. >Pátej den se dívka kloní ke mně blíž a blíž,
bílá krajka se bortí jak zlámaná mříž,
náhle náraz, všude tma jen,
auto hoří, já nemůžu ven,
a tak večer pro mě skončil na silnici pátej den.

<Label:5.> Šestej den pak změnil mojí cestu nebohou,
vůz má barvu krajky, letí vzhůru oblohou,
sám Bůh mává na mne "Pojď sem, 
sedmej den strávíš odpočinkem",
a tak ráno začal pro mě nekonečně sedmej den,
a tak ráno začal pro mě nekonečně sedmej den.
