[G]Znám [E7]skromně [Ami]zaoblená [D7]lýtka,
[G]jaká jsme [E7]zvyklý [Ami]vídat u so[D7]chy.
V duchu je [G]vidím [C]stále, [A]jinak [D7]zřídka
a [G]líbí se mi [C]na nich [G]modré [Bb7]punčo[D7]chy.

Nevím, koho by to nenapadlo,
že chodidla jsou jistě růžový
a prsty jako školní počitadlo.
    
[G]Čtyři a jedna je, no, honem,[D7] kdo to [G]ví ?
   
Hlásím se [Ami]já a [D7]říkám hrdě: [G]pět
a pak si [D]znova sedám [D7]do lavi[G]ce.
Od těch [Ami]dob už [H7]utekla [Emi]řada [Emi7]let 
a s léty [A]přišla touha [A7]přesvědčit [D]se: [D7]

Protože najdu počitadlo ztěží,
je třeba sundat modré punčochy.
   
[G]Čtyři a [C]jedna je... [A]na tom už [D7]nezáleží.
[G]Tu-rúva-rúva-rúva, va-vá, [C]va-va,
[G]vá-va, [C]vá-va-va, [G]va-vá, [C]va-va,
[G]vá-va, [C]vá-va-vou.
[G]Va-vá, [C]va-va, [G]vá-va, [C]vá-va-vou,
[G]ta-rá, [C]rá-ra, [G]rú-ru, [C]ra-ra-rou,
[G]Há, [C][G]dú-[C]ra-du[G]bi,[C][G]
[G]hej,[C] [G]ru-[C]bi-dup,
[G]há, [C][G][C]dú, ru-bi-du, [G]ru-rap. [C][G]

[C]Ha-ré-ru, [G]rí-bí-[C]rú-bi-[G]dou,
ha-[C]dé-du, [G]rí-bí-[C]rú-bi-[G]dou,
[C]vá-ba, [G]du-va-[C]du-va, [G]du-va-[C]du-va,
[D7]da-va, ru-va, va-va-va-va...
Vá. (Je to možný vůbec ?) Vá...
  
[C]Znám [E7]skromně[Ami] zaoblená[D7] lýtka,
[G]jaká jsme zvyklý [Ami7]vídat [G]u [G7]so[Gmaj7]chy.
