<Note1:Karel Růžička/Jaromír Petržilka>
Je věru [F]škoda, že jako voda [C]život nám rychle utíká
ta co uchvátí více nevrátí
námořník však nic neříká.

Jen děvče stiskn, v očích mu blýskne
pusu na rety nejsladší dá
a když se s ní loučit musí
do ouška ji zašeptá:

R:
Já mám nápad! Pojeď děvče se mnou
jedeme do Ffiska,
ať se mému srdci po tobě nestýská
a pojeď děvče se mnou pře moře do dáli
možná že tam najdeme co jsme hledali.
Pojď děvčátko, má pohádko
harmonika nám bude hráti píseň
hola jej na sluníčku, při měsíčku
žhavé rety jako květy zulíbat dej! Hej!

hip,hip hip,hip hip,hip hip,hi hip,hip hip,hurá

Každý vzdychá, 
Moře si zpívá, dálka nám kývá, a šalupa se kymácí
větříček fouká, kapitán brouká a jenom lahve obrací.

Tam v podpalubí, děvče se zubí,
polibky žhavé jen rozdává
od večera až do rána
srdcí plno dostává
<Picture:Pojed devce2.png>dostává: