<Label:1> [Ami]Mokro v botách, píseň [G]v notách nikdy [Ami]nepsanou,
 slunce [Ami]pálí, že i [G]skály úpal [Ami]dostanou,
 jen [G]osamělý balvany, až [F]uslyší tvé přiznání,
 ti [Dmi]řeknou, že jsi dávno ztratil [E7]směr
 a že [Ami]patříš mezi [G]pohany 
 a [F]místo na jih [Emi]táhneš na se[Ami]ver.

<Label:Ref> Zlatý [C]údolí, touha vzdále[Emi]ná, 
 je chimé[F]rou všech dálek modra[G]vejch,
 zlatý [C]údolí, co jen [Emi]vítr zná,
 ti v [F]horkým srdci vypaluje [G]cejch.
 Jak je [Ami]vzdálený každý [Emi]mámení 
 a [F]druhá strana řeky nemá [G]břeh,
 zlatý [C]údolí, zlatý [Emi]údolí je [F]celej život 
 s [G7]rancem na zá[C]dech.

<Label:2> Snad tě k cíli dobrý víly jednou dovedou,
 slunce hoří, zlatí oři z dálky přijedou.
 Až zmizí fata morgána, je zpověď dávno napsaná
 sem do kamene mlčenlivejch skal,
 až se cestou někdo zastaví, 
 tak bude psáno, že jsi tady stál.

<Label:Ref> |: Zlatý údolí, touha vzdálená,... :|