
[D] [A] [E] [F#mi]
[A]Na Španělských [E]schodech se [D]stmívá,
[A]v zátylku [E]světa zní [D]zvon,
jsi nenápad[A]ná a nepůvab[E]ná,
ale [A]chtivá jak [E]Napole[D]on.

[D]Prá[A]vě se [E]protrhly [F#mi]hráze.
[D]Prá[A]vě teď [E]nevím co s [F#mi]tím.
[D]Prá[A]vě jsem [E]zaplatil [F#mi]draze.
[D]Prá[A]vě jsem [E]zapálil [F#mi]Řím.

Vždycky jsem chtěl stavět lodě,
po mořích plout, s větrem snít:
ta neodbytná a nenasytná
touha se nepotopit.

Právě jsem objevil Zemi.
Právě jsem překročil Don.
Právě jsem hýčkaný všemi.
Právě já historión.

V sedanských blindážích sládne
i náš hořký a ztracený svět:
ta nedůtklivá a věčně živá
nevůle odpovědět.

Právě vzdal jsem se zlému.
Právě tak vzdám se i vám.
Právě jsem uvěřil všemu.
Právě se připozdívá,
připozdívá.
