4/4 97 | [D]| [Emi7]| [F#mi/A]| [Emi/H]| [D]|
                                   
<Label: 1.> Jdu [D]tam, kde bejvám vždycky vhod, [A7]kde nebejvám sám. 
   [F#mi]Nebi vděčím dodnes, že [Emi/H]víc než na sny mám. 
   [F#mi]Věřím a chci říci, že [Emi]hněv je světa stín, 
   [G]slyším zvony [A]znít. 
 
<Label: R:> A tím [D]pádem doufám, [G]nezboří se [A]svět, 
   [G]stačí říci [A]hned radši [D]ne. 
   Ať jen zlej si zoufá, [G]v srdci kdo má [A]cit, 
   [G]uslyší v něm [A]znít lidskej [D]tón. 
 
<Label: 2.> Chtěj den a noci přejdou, pak jasnej bude cíl. 
   Ten kdo vinu přiznal už tím ji vlastně smyl. 
   Zas ve stínu kříže z nejsmutnějších míst 
   růže začnou kvýst. 
 
<Label: R:> A tím pádem ... 
 
<Label: 3.> Ač v dáli slyšet z dálky zvon jak písně dlouhejch cest, 
   člověk pořád čeká od světa nějakej trest. 
   Bílejch dnů se dočká, stromy budou kvýst 
   zpěvem ptačích hnízd. 
 
<Label: R:> A tím pádem ... 
   ... znít lidskej tón, [D]tiše znít. 

