<Note1:Sokolská >Fr.Kmoch/A.Matoušek

[C]Čtvrtého července [G7]na strahovských [C]hradbách
|: [F]stáli Sokolíci, [C]stáli Sokolíci v [G7]dlouhých hustých [C]řadách.:|

V dlouhých hustých řadách s vlajícím praporem
|: smutně pohlíželi :| na vrch za Břevnovem.

Na vrch za Břevnovem směrem k Bílé hoře,  
(Na vrch za Břevnovem k Císařské oboře)
pohleď sokolíku, pohleď sokolíku, kdo to tam as oře.

Oře tam Čechie, máti naše drahá
ona vyorává, ona vyorává,  naše stará práva.

Naše stará práva jsou tam zakopána
od našich nepřátel jsou tam zašlapána.

Orej máti, orej, práva nám vyorej, 
až nebudeš moci  Sokola zavolej.
Sokola zavolej od slovanské Prahy,
on ti vypomůže, on ti dopomůže zahnat naše vrahy.

Zahnat naše vrahy do pekel kam patří
a pak provolejme sláva, nazdar bratři!!! (sláva naší Vlasti!)

<Picture:Sesteho cervence.png>