                         
<Label:1>. [G]Na louce vyrostla [C]květi[G]na
   nebýva[C]lého dru[G]hu.
   Když si ji nakrájíš [C] do ví[G]na,
   uvidíš v [C]pokoji [G]duhu.

<Label:2>. Marně jsem listoval v herbáři,
   vypadá trochu jak jetel,
   roste jen od srpna do září,
   na to je třeba brát zřetel.
                 
<Label:R>: [Ami7]Míti svou [D7]duhu [G]kapes[Emi]ní,
   [Ami7] to je dnes [D7]určitě [G]terno.
   [Ami7]Duhová [D7]šťáva [G]kape [Emi]z ní,
   [D#7]utopí v sobě to [D]chladno a černo.

<Label:3>. Možná si ťukáte na čelo,
   to už máš, Plíhale, z pití.
   Jenže proč by se, krucinál, nesmělo
   vysnít si kouzelný kvítí.

<Label:R>: Míti svou duhu kapesní,
   to je dnes určitě terno.
   Nebuďme, přátelé, adresní,
   ale kdo dělá to chladno a černo?

<Label:4>. Lepší je fušovat do kytek,
   když nám ten svět nějak zešed',
   nežli se ztřískat jak dobytek
   a pak se řezat a věšet.
<Label:5>. Na louce vyrostla květina,
   lalalalalalala ...
