<Note1:StaproPrazska> z Plzeňska
1. |: [C]Ku Praze je [G7]cesta dlouhá, [C]stromkama je [G7]sá[C]ze[G7]ná, :|
|:[C]sá[C7]ze[F]la ji moje nejmi[C]lejší, když tam [F]za mnou [G7]chodi[C]la. :|

2. |:Sázela ji rozmarýnkem, pěkným bílým jetelem,:|
|:to na důkaz naší věrné lásky, že my svoji budeme.:|

3.|:Tu kytičku, cos mi dala, tu ja sobě ponechám,:|
|:až ja přijdu k svýmu regimentu za čepici si ji dám.:|

4.|:Ten prstýnek, cos mi dala, ten ja nosit nebudu,:|
|:až já přijdu k svýmu regimentu do kvéru ho nabiju.:|

5.|:Já na vojnu, z vojny domů, ty jsi jéště svobodná.:|
|:Na koho si moje nejmilejší, na koho si čekala.:|

3. |:Čekala jsem, můj miláčku, čekala jsem na tebe,:|
|:až se jednou z vojny vrátíš domů, že my svoji budeme.:|

4. |:Tu kytičku, co's mi dala, tu já sobě ponechám,:|
|:až já přijdu k svýmu regimentu, za čepici si ji dám.:|

5. |:Ten prstýnek, co's mi dala, ten já nosit nebudu,:|
|:až já přijdu k svýmu regimentu, do kvéru ho nabiju.:|

<Picture:Ku Praze je cesta dlouha.png>


Páni máma z okna kouká pta se kde je Mařena
vona leží nedaleko dveří má u sebe dragouna

Vo hubičku sem ji prosil, vona mi ji nechce dát,
vona praví, že sou letos drahý, že je musí prodávat.

Jinýmu si z lásky dala, a mně je chceš prodávat,
počkej, holka, světa proradnice, šak ty budeš litovat!
