[D],[Hmi],[G],[A]
[D],[Hmi],[G],[A]

Dnes [D]v noci jsem ze spaní křičela tvoje jméno,
já [Hmi]vím, že nejsi rád, ale nejde zapomenout,
jak [G]při každém slově přivíráš víčka,
prosím [A]vyslyš moji zpověď, už jsme starý na psaníčka.

Jsem [D]bytost z vodních par, živa jenom z tvého dechu,
já [Hmi]vím, že nejsi rád a že je ti to k vzteku,
chci ti [G]všechno říct a pak se někam schovat,
třeba [A]pochopíš, jak je těžké nemilovat.

[D],[Hmi],[G],[A]

Zase [D]zrychlil se mi dech, jak maratónským běžcům,
co je to [Hmi]za příběh, bez lásky, bez milenců,
nemáš [G]slov, patrně všechna patří jiným,
prosím [A]proměň mě s nimi, ve sny, v gesta i v činy.

A já tu [D]zůstanu, ztracené malířské plátno,
třeba se [Hmi]vrátíš a já zas nechám se napnout,
prosím [G]maluj mě, tvoř, k obrazu svému,
nech mě [A]shořet, už nikdy o nás nemluv.

Jsi mé [D]úzko, jsi krev z řezných ran,
ačkoliv [Hmi]nechci, jsi ve mě uschován,
jsi [G]zvuk když padnou mi na rety slzy [A]múz.

Jsi mé [D]úzko, jsi krev z řezných ran,
jsi [Hmi]ten kdo vchází nepozván,
jsi [G]zvuk když padnou mi na rety slzy [A]múz.

[D],[Hmi],[G],[A]

Až [D]splynu se vzduchem, nechám rozplakat nebe,
budu [Hmi]vším, tím, co lidi k propasti svede,
budu [G]Krysařovou flétnou a ozvěna v tvé duši,
pak [A]ptáci tiše vzlétnou, by nedali tušit.

Že se [D]nebe nakloní a zapře se světem,
tvé [Hmi]černé svědomí poprvé promluví k obětem,
ne[G]rovných bojů tvé sebestředné války,
sr[A]dečních nepokojů cos pozoroval z dálky.

Jsi mé [D]úzko, jsi krev z řezných ran,
ačkoliv [Hmi]nechci, jsi ve mě uschován,
jsi [G]zvuk když padnou mi na rety slzy [A]múz.

Jsi mé [D]úzko, jsi krev z řezných ran,
jsi [Hmi]ten kdo vchází nepozván,
jsi [G]zvuk když padnou mi na rety slzy [A]múz. 