capo II C mol
1.[Am]Vstaneš sám a venku listí pa[G]dá,
[E]půjdeš tam, co měla to tak [Am]ráda,
polštáře z mechu ve skály [G]stínu
smutek [F]v očích, když [E]spatříš [Am]karabinu,

R: [Am]Jen jeden den,kdy se cesta dlou[G]há,
[E]Jen jeden den, kdy žene tě jen [Am]touha
Jen jeden den kdy cítíš kůru [G]stromů
[E]Jen jeden den, kdy musíš jít [Am]domů,

2.Hebká tráva najednou je blízká,
jako dlaň, po které se ti stýská,
pramen lana, co přetrhl se znova,
hlubina bez jména a krajina snová.
R:
3. Bolest tvá se těžko někdy změním
co ti zbývá, snad už jenom snění,
břímě své neseš si teď sebou,
i ty víš, že prsty občas zebou.

