<Note1:Rangers (Plavci) O.Juřík>
[D]Dnes je pro mne, černý nejsmutnější [A7]ráno,
dopis dostal jsem, černě ozdobe[D]ný,
nevím ještě, co je [D7]tam, uvni[H7]tř, nap[Emi]sáno,
když ho [A7]vidím, oči mám zarose[D]ný.

Tak tu sedím, v ruce mám tak smutný psaní,
máma píše, že si Pán Búh tátu vzal.
Je teď sama, doma nemá nikde stání,
Abych prej se za ní, domů podíval.

Kdybych šel hned, nejrychlejší koně sedlat,
s větrem v zádech, letět chtěl bych, jako blesk,
nemoh bych pro mámu, nic jinýho dělat,
než jí otřít slzy a zahnat jí stesk.

Rec:<Note1: Vzpomínám s dobře, na to krásný ráno,
když jsem mámě, otci, lehce sbohem dal.
Otec říkal mi, že mám v osudu psáno,
abych celej život, do svejch rukou vzal.>

Kdybych šel hned, nejrychlejší koně sedlat,
s větrem v zádech, letět chtěl bych, jako blesk,
nemoh bych pro mámu, nic jinýho dělat,
než jí otřít slzy a zahnat jí stesk,
než jí otřít slzy a zahnat jí stesk.