Capo 1
<Note1:The Year That Clayton Delaney Died>

<Label:1.> [C]Tak já vám to, soudruzi, řeknu [G7]tady a rov[C]nou,
můj [F]pohlavní život stojí lautr za hov[C]no.
[F]Vyhejbám se ženě, když jdu večír na schů[C]zi,
[C]tak to jde každodenně, [G7]vždyť to znáte, soudru[C]zi.

<Label:2.> V únoru hned zkraje hlídáme ve fabrice,
na prvního máje vometáme silnice,
dvacátýho srpna už má pohotovost milice,
tak já soudruzi nevím, jak vypadá má ložnice.

<Label:3.> Před ženou si připadám jak bohapustej lhář,
proč jsem radši nezůstal vobyčejnej proletář.
Kdybych místo hubou dělal radši rukama,
nemusel bych na schůzi pod stolem šulit Adama.

<Label:4.> Tak to jde dál a dál, včera, zejtra jako dnes,
moje sladká žena štěká jako vzteklej pes.
Její táhlý vytí se nese do okolí,
když odcházím s milicí zase cvičit do polí.

<Label:5.> Včera jsem byl soudruh a včera jsem byl v milici
a dneska jsem pracháč a mám plnou prkenici.
Za těch věčnejch časů jsem mámu moc netrsal,
ale s váma všema jsem teda pěkně vyprcal.

(Poslední sloku Skunk dopsal po sametovém převratu.)