<Note1:Dimitrij Tiomkin/ Michec Šebesta ,  Karabina Brno>

| [Em] [E]| [Em] [E]|

1. Jak [Em]pták vítr [H7]letí a [Em]tmou mraky [D7]žene
a [G]s ním i stará [Am]píseň [F#7]mizí jako [H7]dým 
vyprá[E7]ví jak ten čas [Am]běží dávné [D7]příběhy [G]zná [H7]
o do[Em]bách minu[F#]lých [Em]zpívá s vzpomí[H7]ná

2. Jak pádili koně a hlas jejich kopyt
stepí se rozléhal v tmách zanikal
svobodou a pokojem dýchal celý ten kraj
pojednou přišel člověk a zavřel je v stáj.

3. Zas vítr se žene tou pláni nedohlednou
koní divokých stáda volá písni svou
marně dál koně hledá když! letí pustinou.
jenom z prázdných skal zazni voláni [H7]ozvě[Em]nou.
...
marně dál koně hledá když! letí pustinou.
jenom z prázdných skal zazni voláni [H7]ozvě[Em]nou

<Picture:Volani vetru-Karabina.png>