<Note1:Karel Mareš/text: Jiří Štaidl
>[Ami] [Ami] [Ami] [Ami]
[Emi]Kdo [G]se [Ami]večer [Emi]hájem [Ami]vrací,
[F] ten ať [Emi]klopí[G7] zra[C]ky, [Emi]
ať[G] je [Ami]nikdy[Emi] neo[Ami]brací 
[Dmi]k vr[G7]bě [Emi]křivola[E]ký. [A] [C]

[Emi]Ji[G]nak [Ami]jeho [Emi]oči [Ami]zjistí, 
[F]i když [Emi]se to [G]nez[C]dá, [Emi]
že[G] na [Ami]vrbě [Emi]kromě [Ami]listí, 
[F]visí [Ab]malá hvě[Ami]zda. [Ami] 

(R): Vidě[C]li jsme jednou v [F]lukách,
plakat [C]na tý vrbě [F]kluka,
který [Dmi]pevně věřil [Bb]tomu,
že ji [D]sundá z toho [G]stromu.

Kdo o hvězdy jeví zájem, zem když večer chladne,
ať jde klidně přesto hájem, hvězda někdy spadne.
Ať se pro ni rosou brodí a pak vrbu najde si,
a pro ty co kolem chodí na tu větev zavěsí.
(R): ...
[Emi]a pro [Ami]ty co [Emi]kolem [Ami]chodí [F]na tu [Ab]větev zavě[Ami]sí. [Ami]
<Picture:Hvezda na vrbe.png>



