
[C]Oči má sněhem [Ami]zaváté,
v [Emi]duši má chladný stín,
[Dmi]rampouchem srdce proklaté,
studený [Ami]hlas, na dlani [Dmi]mráz,
[E7]ledový [Ami]Klín.[G7]

Slunce svit marně útočí, její cit neroztál,
prosím vás, pane průvodčí,
zastavte [Ami]vlak, už je to [Dmi]tak,
[E7]nemohu [Ami]dál.[Dmi]

[Ami]Vidím, že už se še[E7]ří,
a vím teď, že jen [Ami]zbývá smutek zavřených [Dmi]dveří[F]
[G7]pro toho kdo je [C]sám.Pro toho, kdo si [F#dim]věří,
pro toho, kdo si [Emi]zpívá,
přestože [Ami]na rtech ho stu[Ami7]dí poli[D7]bek posled[F]ní.
[Fmi]O-o-o-[G7]o.

Oči má sněhem zaváté, v duši má chladný stín,
až se mě jednou zeptáte,
co z toho mám, že žiju sám, neodpo[Ami]vím.[E7], [Ami], [E7]
[Ami]Co z toho mám, že [Dmi]žiju sám,
že [F]žiju [E7]stále sám.[Dmi], [Ami], [Dmi], [Ami], [C]
